Det finns en anledning till att fiskare går upp i gryningen.
Det är då fisken går upp.
Men även när jag inte fiskar gillar jag att vara uppe tidigt-
-när ingen annan är vaken. Då hör man verkligen tystnaden.
För det mesta.
Hej. Ge mig för 10 dollar ur pump tre. Tack.
- Vilken härlig dag. - Vad är det som är så härligt?
Just det.
Ja, vilken härlig dag.
Elaines bil står där ute. Vad gör hon här?
- Hon har varit här hela natten. - Och betett sig konstigt.
Det är nåt som tynger henne.
Älskling, du var inte hemma. Jag blev orolig.
Blev du? Klockan är 06:00, Andrew. Du var varken här eller hemma.
Jag är ju en nattmänniska...
Jag kunde inte sova så jag tog en biltur. Jag brukar ju göra det.
Hur är det med vår lilla krabat?
Det är sant det de säger om en gravid kvinnas lyster.
Du har aldrig varit vackrare.
Älskling, vad är det? Jag vill inte se dig så här.
Jag trodde jag kände dig.
Jag har försökt förstå hela natten, men jag kan inte.
Jag skulle nästan kunna acceptera om du hade en affär.
- Jag vet att jag inte är nån skönhet. - Elaine!
Jag trodde vi hörde ihop. Jag trodde du älskade mig.
Det är mitt fel. Jag har varit så naiv.
- Lugna dig. Vad gäller saken? - Vårt behandlingshem, Andrew.
Och alla ex-fångar som bor här. Du använde mig!
Du kommer inte att tro mig, men jag körde på en ölflaska.
- Skyller du på mig? - Inte alls.
Jag vill bara köpa ett däck av dig.
Tror du att det är jag som lämnat flaskan där?
- Nej, jag vill bara köpa... - Alla skyller på andra för allting!
Vet du vad? Jag tar reservhjulet istället.
Jag minns hur entusiastisk du var när vi startade-
-detta behandlingshem för att rehabilitera alla ex-fångar.
- Du bara ljög. - Vad pratar du om?
Du är förvirrad och jag vill hjälpa dig.
Jag hittade dokumenten om ditt avtal med Soledad-samfundet.
Förfalskningar som rekommenderade tidigare frigivning-
-och hade falska intyg på drogtester.
Du har ju nästan skapat en egen armé av gamla fångar.
Jag kan förklara...
Kan du förneka de illegala vapnen? Drogförsäljningen eller rånen?
Nu är det dags att lägga av. Allt finns här.
Okej, dags för sanningen.
Nu vet du, men du behöver inte oroa dig.
De kan inte tvinga dig att vittna mot din make.
- De behöver inte tvinga mig. - Elaine...
Du är lika inblandad. Du gifte dig med en ex-fånge och öppnade hemmet.
- Ingen tror att du inte var med. - Jo, de tror mig.
Vad tror du dina rika vänner i Beverly Hills säger?
- Du kommer att verka vara en idiot. - Jag är en idiot. Farväl, Andrew.
Elaine.
- Du får inte ta med dig de där. - Du kan inte hindra mig.
- Det är slut. Allt är slut. - Du har nog rätt. Det är slut.
- Du är galen! - Du ger mig inget val.
Elaine. Elaine!
Elaine!
- Vad fan hände? - Hon tänker avslöja oss. Hon vet allt.
- Vi måste stoppa henne. - Stanna här. Vi tar henne.
- Mitch, kom hit! - Ni måste ta dokumenten.
Det ska vi. - Plåstra om honom. Vi fixar det här.
- Jag mår bra. - Vad ska vi göra med henne?
- Vad tror du?! - Barnet då?!
Om hon försvinner är det ute med oss. Sätt fart nu!
Sätt fart.
- Vart tror ni hon stack? - Hur långt kan hon ta sig utan bil?
Gå ni. Vi tar bilen.
Hjälp! Hjälp mig, snälla!
- Ska du föda? - Nej.
- Där är hon. - De ska mörda mig.
Hoppa in.
- Vet du vilka som jagar oss? - Vänner till min man.
Varför?
Jag väntar en flicka och han ville ha en pojke... Gasa på!
- Vad gör du? - Jag ska hyra en båt åt din vän.
Kom igen.
Jag verkar ha träffat rätt man vid rätt tidpunkt.
Jag skulle inte vara så säker.
- Vi är fast. - Då är vi döda.
- Varför kommer de inte? - De kommer snart.
- Vi är fast. - Gå ut där bak.
- Bäst vi ringer Harryman. - Okej.
- Vi kan varken åka bakåt eller framåt. - Hur ska vita oss ut?
Vi tar oss in istället.
- Hallå. - Det är Karl.
- Vi tappade bort dem nere vid kajen. -"Dem"?
- Hon hoppade in i en killes jeep. - Hitta dem!
Sätt fart.
- Vad gör vi nu? - Vi försöker hitta en annan väg ut.
- Du får det att låta så lätt. - Det kan vara lätt.
Det kan finnas en dörr på andra sidan.
Med min otur blir vi kvar här inne hela dan.
Ta det lugnt. Vi klarar oss.
- Gick det bra? - Jag har aldrig haft så kul.
- Jag menade babyn. - Det gick bra.
- Jag skulle ha kollat rampen först. - Och de säger att kvinnor kör dåligt.
Förlåt. Det är bara den värsta dan i mitt liv.
- Och kanske den sista. - Häng med.
Det måste finnas en annan utgång.
Ja, där är jeepen.
- De kan inte vara långt borta. - Vi delar på oss.
- Jag vet fortfarande inte ditt namn. - Elaine Harryman.
MacGyver. Jagar de oss på grund av det där?
- Du vill inte bli inblandad. - Det är jag visst redan.
Min man är ex-fånge. Vi träffades på Soledad-fängelset.
Jag var socialassistent där, och vi blev kära. I alla fall jag.
Vad hände?
Jag ville öppna ett behandlingshem och han ville hjälpa till.
- Medan han satt inne? - Jag fick honom frigiven tidigare.
Jag ansökte om tillstånd och öppnade hemmet inom ett år.
Han utnyttjade mig och gjorde hemmet till ett brottssyndikat.
Är bevisen i portföljen?
Andrew gjorde ett avtal med ett gäng i Soledad-fängelset.
Han gjorde så de blev tidigare frigivna. Jag var en idiot.
Kom.
Otroligt att det inte finns nån annan utgång.
Vad ska vi göra?
Kom igen.
- Vad är det? - Vet du hur man förlöser ett barn?
Jag trodde väl inte det.
- Det är nog ingen bra idé att föda nu. - Säg det till barnet.
Inte nu.
- Sammandragningarna slutade. - Ett välartat barn.
Kom igen.
Stanna där.
Ursäkta mig.
Kom igen.
- Karl, snälla... - Jag har inget val.
Det har du visst. Minns du vårt samtal när du nyss kommit ut?
- Du hade stora förhoppningar. - Jag åker inte tillbaka till Soledad.
Du kan förändra ditt liv. Låt inte min man förstöra den möjligheten.
Ge mig portföljen.
Förlåt mig.
Ni får vänta här så ringer jag era övervakare.
- Vad är det? - Vattnet gick.
- Gick vattnet? - Storken flyger jetplan.
- Du ska väl inte föda? - Det kommer att gå bra.
Jag borde ta dig till sjukhus.
Jag åker ingenstans innan sammandragningarna upphört.
Förresten är det en lämplig plats att föda Andrews barn.
- Det är ditt barn också. - Du skulle sett mig för nån vecka sen.
Då var jag lycklig. Jag ville så gärna ha det här barnet.
Nu ska jag adoptera bort det.
- Han sparkade mig. - Han försöker nog säga dig nåt.
Svara då!
- Helvete! Hur många är där uppe? - Ett halvdussin. Hur så?
Jag får inte tag på Eric och Karl. Gör dem redo.
- Vad gör du? - Övningar.
Armhävningarna funkade inte, så jag gör andningsövningar.
- Väldigt lustigt. - Jag skojar, MacGyver. Slappna av.
Lätt för dig att säga. Jag ska förlösa ett barn.
Du kanske slipper. Värkarna kommer och går.
Mina hormoner är rena cirkusen.
Babyn vill ge mig nån sorts falsk trygghet. Precis som pappan.
Den kriminella hjärnan är redan i arbete.
Han kanske bara vill ha din uppmärksamhet.
- Han har ingen annan än du. - Inte jag heller.
Jag har förstås föräldrar och allt. Till och med en brorsa.
Men jag var familjens svarta får. Inte tillräckligt snygg.
Jag ville alltid hjälpa de svaga när jag skulle ha blivit en Svensson.
Det är en klyscha, men de gav mig pengar istället för kärlek.
Jag har ingen annan.
Han har ingen annan heller.
Det verkar som om ni har nåt gemensamt.
- Vart ska du? - Fixa så ni kommer härifrån.
- Kan inte vi få hjälpa till? - Okej då.
Tror du på ödet? Det gör jag. När jag gör nåt gott, så slutar det illa.
När jag gör nåt ont går det ännu sämre.
Vi har haft tur som kommit så långt. Det kunde vara värre.
- Vad sa du? - Sväng bara på ratten.
- Mår du bra? - Ja, så fort jag fått er till sjukhus.
- Hur kommer vi upp ur gropen? - Det undrar jag också.
Tror du att det kan funka?
Om man ger järnet så löser det sig alltid på nåt sätt.
Du verkar kunna det mesta. Babyn sover visst middag.
- Hoppas han sover länge. - Varför tror du att det är en pojke?
Det är bara en aning.
Ja.
- Känner du igen honom? - Min man. Bra första intryck, va?
- Jag tror hans bil är snabbare än vår. - Gissa vem som köpte den åt honom.
- Är du säker på det här? - Visst. Vi behöver ett lyft.
- Du sa ju att allt skulle gå så bra. - Jag gör mitt bästa.
Förlåt, det är inte ditt fel.
Utan mig skulle du kunna springa härifrån.
- Utan babyn kunde jag det också. - Ska vi inte ta oss ut allihop?
Hjälp! Vi är här inne. Hjälp oss ut!
Hjälp!
- Tror du inte han tar hissen upp? - Den funkar inte när dörren är öppen.
Vi kan nog bara ta oss ut i den här jeepen.
- Ska vi flyga ut genom ett fönster? - Om vi måste.
Tänker du inte lite för positivt nu?
- Den där snubben är inte klok. - Det är inte du heller.
- Har du nån idé? - Kanske.
Remmarna ser ut att passa.
- Jag är orolig för tyngden. - De håller.
Jag försöker tänka positivt.
Ring upp Mitch. Alla ska hit och omringa stället.
Ingen får komma ut. Förstått?
Jag går upp. Stanna här ifall jag kommer ner igen.
MacGyver!
Vi är tillbaka där vi började. Vi är fortfarande fast.
- Fast på utsidan. - Vi ska väl inte in igen?
Jo, det tror jag vi ska.
De är i gränden.
- Skönt att komma härifrån. - Det dröjer nog ett tag till.
- Nej! - Jo.
- Vart ska vi? - Dörren där borta.
- Vi hinner inte stanna och öppna den. - Vadå stanna?
Är du galen?
Efter dem!
Varför stannar du här?
Vi kan inte köra ifrån dem, men vi kan skaffa lite kamouflage.
Ducka.
Ligg lågt.
- Har du aldrig fel? - Aldrig. Jo, en gång. Kanske två.
En gång räcker för att förstöra ens liv.
Är du helt säker? - De åkte inte förbi här.
Jag fattar inte hur jag kunde gifta mig med honom.
Han sa att han älskade mig mer än nåt annat.
Jag kände mig värdefull.
Behöver du honom för att känna så?
Ärligt talat. Jag är så trist man kan bli.
Jag skulle passa bra i en brun papperspåse.
Vad är det?
Jag bara föreställde mig hur det skulle se ut. Förlåt.
Jag skulle behöva dubbla påsar.
Du är alldeles för bra för honom, och det vet du. Du måste tro på det.
Ni två går tillbaka och kollar igenom stället. Kolla porten.
Ni två stannar här.
Nu borde du inte bli upptäckt på ett tag.
- Du ger visst aldrig upp. - Nej, frun, det gör jag inte.
- Vi är omringade. - Ja, men jag har en plan.
Vi måste signalera till någon på utsidan.
- Hur ska det gå till? - Det vet jag inte än.
Nån gammal båt kanske har en nödraket.
MacGyver, ifall vi inte får chansen att andas in smogen i morgon...
Lägg av. Det ska väl inte bli nån smog i morgon.
Och vi kommer båda att kunna njuta av morgondagen.
- Tror du? - Ja, vi måste. Jag ska fiska.
Inte illa, MacGyver.
Vi har större fiskar att fånga. Var så tyst du kan.
Jag kommer och hämtar dig. Jag lovar.
En bra sak med båtar:
En de! av utrustningen funkar lika bra på land som till sjöss.
En nödraket hade varit toppen, men signalflaggor är nästan lika bra.
Flaggorna har olika mönster som står för en bokstav.
Jag skulle kunna säga mycket, men ett ord fick räcka.
"HJÄLP."
Nu krävdes bara att nån upptäckte flaggorna och förstod dem.
Segelbåtar har segel. Jag behövde segelpåsen.
Det var rätt metod för att få ut meddelandet. Eller snarare upp.
Sen måste det komma högt nog för att kunna ses.
Och jag var inte kräsen. Desperation gör en flexibel.
Industriella gaser. En sån gastub kunde funka.
Hörru du!
Av alla gaserna var det bara den här som skulle kunna lyfta segelpåsen.
Eller kanske den här.
Jag hade ett problem, men vattnet kunde kanske hjälpa mig.
Heliummolekyler är de minsta av alla gaser.
De skulle ta sig in i påsen som rök genom ett myggfönster.
Genom att blöta påsen gjorde vattnets ytspänning-
-att hålen öppnades i tyget.
En heliumballong på väg att lyfta.
Skynda dig, MacGyver.
Jag visste att Harrymans killar skulle se ballongen och flaggorna.
Men jag hoppades nån annan skulle se dem också. Nån som förstod.
Vad i...?
Stanna här.
Titta där vid fabriken. Måste vara några grabbar som skojar.
Ge mig kikaren.
Det är inga barn som gjort det där. Ring efter förstärkning.
- Nån behöver hjälp. - Hur vet du det?
Fyra år i flottan.
- Ring dem. - Det är Five Adam 16.
Jag är verkligen ledsen att behöva göra det här.
Det är du inte alls. Det tog lång tid för mig att förstå.
Nu vet jag att du inte är ledsen för nåt du gjort.
Du är lika blödig som vanligt. Trodde du verkligen jag skulle falla för dig?
Ja, det trodde jag. Jag behövde väl tro det.
Men vet du vad? Det är du som förlorar. Inte jag. Det vet jag nu.
- Sätt fart och gör det du ska. - Som du vill.
Jag skulle nog låta bli.
- Hur mår du? - Toppen.
- Är det dags nu? - Ja.
- Hur mår hon? - Både mor och dotter mår bra.
- Fick hon en dotter? - Elaine vill träffa dig.
Hej.
Där ser du? Hon blev inte direkt nåt monster.
Jag vet. Det är det som skrämmer mig.
Jag kanske kunde behålla henne på prov. I en vecka eller två.
Ja, så är det många som gör.